- Bună. - Bună,cum a fost meciul?
A fost bun. Knicks au câștigat,în sfârșit.
Gemenilor le-a plăcut. Și noul lor amic,Chris...
E noul meu favorit,dintre prietenii lor. Salutare,Chris,la revedere,Spencer.
E minunat. Și unde sunt băieții?
O să facă autostopul până acasă, de la clubul de striptease.
Sunt vizavi,la Chris. Aruncă la coș.
Cine e Chris.ăsta? L-am cunoscut?
E adorabil. Tatăl lui lucrează la școală.
O,da? Ce materie predă?
Nu e profesor. De fapt,e custode.
Serios? Nu știam.
- E amuzant. - De ce?
Nu,nu. Pentru că...
Mâncam alune și m-am uitat în jos
și micul Chris ținea cojile în poală.
Și i-am spus, "Hei, Chris,poți să le arunci pe podea.
De aceea au angajat om de serviciu."
Dumnezeule!
- Raymond, cum ai putut? - Ce?
Doamne, Ray, unde ți-a fost mintea?
Sărmanul copil trebuie să fie distrus.
Cred că e dezgustător.
Nu,nu. Stați puțin.
Calmați-vă. N-am distrus pe nimeni.
Totul a fost în ordine. A fost o glumă.
Puștiul a râs. A aruncat cojile pe podea.
Apoi ne-am uitat la meci și am trăit fericiți până la adânci bătrâneți.
Raymond, ești un băiat drăgălaș,
dar de aceea,uneori,când vorbești,
inima mi se duce în gât.
Sunt total de acord,mamă.
Fără partea cu "băiat drăgălaș".
Am încercat să te călăuzesc. Ar trebui să știi
că astfel de vorbe ar putea răni oameni.
Așa e, Raymond!
Nimeni nu vorbește cu tine,Robert.
Ești așa de băgăcios.
Copilul e în ordine.
Mama și-a pierdut mințile.
Poate că așa e,poate că nu, tu ai făcut-o iar.
Mă doare sufletul pentru băiatul ăsta.
Nu vrei să încetezi? Încercam să fiu amuzant.
Te implor să nu fii de acord.
Tu spui lucruri pe care nu le gustă nimeni.
Ca atunci cu părinții tăi.
Când? Despre ce vorbești?
Ți-amintești cum ai văzut mica figurină a lui Isus, pe bordul mașinii lor și ai spus către ei,
"Cred că vă e greu să faceți vreo șmecherie în mașina asta"?
Adică,tipul se uita chiar la tine.
Nu poate fi,întotdeauna,vina celeilalte persoane, dacă ea nu pricepe glumele tale.
Dar chestia cu copilul, chiar a fost amuzantă.
Vă spun,a râs.
Da,da. Vezi tu,dacă a râs
n-a fost decât o chicoteală stingheră,
a unui tânăr înspăimântat...
care trebuia să-și petreacă după amiaza
cu un om foarte rău și total neamuzant.
Pun pariu că atunci când faci tu ceva în mașină,Isus plânge.
Bună,copii. Hei, Chris! Bună!
Chris,vreau să faci cunoștiință cu unchiul Robert și mătușa Amy.
Bună,Chris.
Ce mai faci,amice?
Bine.
- Hai să mergem sus,băieți! - Da.
Distracție plăcută!
Adică,să vă distrați și mai mult
pentru că am avut parte de multă distracție,azi,nu-i așa băieți?
Evident,traumatizat.
Ia mai termină! Uită-te la el.
Cât de repede ți-ai uitat propriul trecut,Raymond.
Cum era când tot timpul trebuia să râdem de glumele oribile ale tatei,cu privire la pubertate?
A trebuit să facă acele glume. Ai intrat în pubertate la 6 ani.
Ai furat replica de la tata!
Haide,Amy,luăm ziarul
și ne mutăm cât mai departe de strada măgarilor!
Eu tot o să mai vin în vizită.
Ce?
Nu te uita la mine.
Cum cred că ai făcut ceva greșit ți-l și aduc pe Isus în discuție.
Bună,sunt tatăl lui Chris, George Buckner.
O,bună. Eu sunt Ray.
Intrați.
Știu că am venit ceva mai devreme, dar mi-am imaginat că v-ați săturat de el...
O,niciodată. A fost o plăcere.
De fapt,o să-l păstrăm.
Bine,dar ce iei,nu mai dai înapoi.
- Cum a fost meciul? - Au fost pe val.
A fost o adevărată bucurie pentru Chris. A fost primul lui meci cu Knicks.
Ray, de ce nu urci să-i spui lui Chris că tatăl lui e aici?
Vă servesc cu ceva?
Nu,îl servesc eu cu ceva de băut. Du-te tu sus.
Dă-i drumul. E în ordine.
Pot face și eu lucruri.
Hai.Intră.
Să vă dau ceva pentru ziua de azi?
O,nu,nu. Am avut biletele acelea pe gratis.
E în ordine, dar eu am mers la filme cu el...
Poate mânca dulciuri de 40 $.
Consideră atunci,durerea lui de stomac, ca pe un dar din partea mea.
Asta-i nostimă.
Nostimă,nu?
Da,da.
- Știi ce altceva mai e amuzant? - Nu.
La un moment dat,
Chris a început să mănânce arahide și am privit în jos și el nu arunca cojile.
Le ținea în poală.
Așa că i-am zis, "Hei, Chris,poți să arunci cojile pe jos.
De aceea e plătit omul de serviciu."
Și apoi a râs. A râs în hohote.
Apoi și-a luat cojile
și le-a pus pe podea,foarte delicat.
Cred că l-ai antrenat bine,acasă.
A fost doar o...
...o simplă remarcă.
O remarcă de tipul, "Hei-aruncă-ți-cojile-pe-podea-ha-ha".
A fost amuzant.
El este amuzant...Chris.
E favoritul meu,dintre prietenii băieților.
- Bine. - Da.
Știi ce mai este amuzant? N-am știut că...
Nu știam că asta îți este...
Că...ți-e...
...treaba.
- Bună,tată. - Hei,amice.Să mergem.
A fost minunat să te avem printre noi. Ar trebui s-o mai facem.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Ăsta da,puști politicos.
Oricând, Chris.
Ai grijă de tine!
A fost o plăcere să vă cunosc...
...domnule!
Ne mai vedem, Chris!
Ești noul meu favorit,dintre prietenii copiilor!
Data viitoare când iau un copil la meci,ai muri dacă mi-ai spune din ce își câștigă tatăl lui existența?
Ce ai făcut?
Fie n-am spus perfect povestea cu Chris,
fie tatăl lui este un pic cam sensibil.
I-ai povestit ce ai spus?! De ce naiba să faci una ca asta?!
Să arăt... Să-ți arăt că e doar o poveste hazlie
și toată lumea ar trebui să fie în ordine cu ea.
Și el e în ordine cu ea?
N-am întotdeauna dreptate!
Eu eram îngrijorată că băiatul îi va spune.
Nu m-am gândit o clipă că tu îi vei spune și-ți vei face hara-kiri.
N-am vrut să fac nicio aluzie.
Este sensibil. Ai fi crezut că un om de serviciu e mai dur.
Încetează! Nu mai vorbi așa!
Trebuie să-ți dai seama că ai făcut un lucru groaznic
și nu ești o persoană amuzantă.
Știu!
Bine.
Când iei copii de la școală,mâine,
te duci jos,în sala cazanelor
și îi ceri scuze tatălui lui Chris.
În regulă.
Bună!
Chris și-a uitat dispozitivul de corectare a dinților.
Sunt sigură că e sus. Du-te sus, Chris.
Intrați!
Vă pot servi cu ceva?
Poate ceva răcoritor sau niște covrigei?
Nu,mulțumesc.
Sper că nu v-ați supărat sau...
...v-ați enervat despre lucrul pe care l-am spus mai devreme, despre lucrul pe care l-am spus...la meci?
S-o lăsăm uitării.
Pentru că niciodată n-ar spune ceva
care să rănească sentimentele dvs. sau pe ale lui Chris.
Hei,o fac eu!
E în ordine.
Ba nu e deloc în ordine.
Veniți,vă rog. Luați loc un minut.
Un minut,vă rog. Haideți.
Luați loc,vă rog.
Vă rog,vă rog...
Știți...
Știți ce s-a întâmplat?
Nu gândeam.
Așa că îmi pare rău că am fost un pic insensibil.
Mă gândesc că am spus ce am spus, pentru că eu nu sunt om de serviciu.
Ei bine,dacă tot ați menționat, noi preferăm termenul de custode.
Custode. Corect.
Custode. Am vrut să spun custode.
Eu întotdeauna spun custode.
Am spus custode!
Este în regulă,serios. Mai bine plec.
Nu,nu. Știu că simțiți nevoia să plecați,
dar vă rog, nu asta mi-e firea.
- Știu. - Nu,nu.Vă rog,așteptați.
Ray, dă-i voie să plece. Îmi pare rău, George.
Nu-ți cere scuze în numele meu!
Pot folosi telefonul vostru să sun niște agenți imobiliari?
Da,sigur.
De câte ori îi sun de dincolo,
o aud pe mama respirând la telefonul de sus.
Hei,Robert, ți-l amintești pe minunatul prieten al gemenilor,Chris?
Acesta este minunatul lui tată,George.
Sunt de părere că Chris este minunat...
Un puștan pe cinste.
El e fratele meu,Robert.
Da. Este polițist.
Este polițist, un polițist obișnuit...
Un om al muncii...
Fratele meu.
Ești gata,Chris? Ți-ai recuperat dispozitivul?
Nu încă. O să ne jucăm la calculator.
Dar chiar trebuie să...
Minunat.
Lăsați-l să stea. Se distrează de minune.
Chiar e mai bine, pentru că vă puteți cunoaște mai bine.
Așezați-vă!...
Luați loc...
Așezați-vă...
Ce faci?
Au multe în comun.
- Avem? - Sigur.Sigur.
Găsesc că e atât de interesant...
Unul din voi ține școlile curate,
iar celălalt,străzile curate.
Înțelegeți?
Metaforic.
Dar important e că,
dacă unul din voi o lasă mai moale...
Iese urât...
Ray,ce faci?
Stau de vorbă cu coloana vertebrală a Americii.
Trebuie să încetezi.
George,lui Ray îi pare rău pentru gafă
și îmi pare rău pentru toate astea.
"Gafă!Gafă!"
Tu ești cu mult mai bună decât mine,nu-i așa?
Nu e vorba despre mine.
Stiu. Așa că nu te băga.
Eu nu-mi cer scuze pentru tine, când tu faci vreo gafă.
Data viitoare când fac o gafă ca a ta, chiar te rog să spui ceva.
Așa am să fac.
Du-te și ia-ți dispozitivul. Și nu-l mai da jos!
Robert, pune telefonul jos.
Bună.
Marie, acesta este prietenul nostru,George...
Tatăl lui Chris.
- Aceasta este mama lui Ray,Marie. - Bună.
Stai. Tu ești omul de serviciu?
Custode,custode.
Pentru că am crezut că...
Marie, care mai e treaba cu cannelloni?
E gata. Să mergem.
Cine-i acesta?
Este tatăl lui Chris,George.
Omul de serviciu?
Marie, ai spus că-i negru.
- Ba n-am spus așa! - Despre ce vorbești?
- Ai spus... - Nu,am spus că era afro-american!
Bine!... Și pentru ce ne certăm,atunci?
Îmi cer scuze,George.
E doar că... Ei bine,eu...
Eu cred că e minunat
că oricine poate fi om de serviciu,acum.
George, te rog...
Nu,e în regulă. Chiar trebuie să plec.
Vreau să te asigur că Marie nu vorbește în numele nostru.
Doar vorbește mai mult ca noi.
Cine ești tu ca să vorbești? Tu ai venit cu cuvântul "negru"!
George, uite,eu...
Tu nu știi cum e să trăiești cu omul ăsta.
Adică...e o rușine constantă.
Eu,doar aștept dispozitivul.
Dar atunci când ai lucrat pentru firma de contabilitate Pelk?
A,da,aia a fost haioasă.
Am venit la muncă,într-o zi și acolo era o femeie uriașă,
stând la biroul unuia dintre noi, făcându-și de lucru la telefoane.
Așa că mă duc la lrv Lebrotte și spun,
"Hei,cine e elanul ăla mare și gras,de acolo?"
El zâmbește la mine și spune,
"Aceea e mama mea."
O,Doamne,Frank. Și ce ai spus?
Păi,mi-am revenit destul de repede, așa că i-am spus,
"Cu ce o hrănești?"
Și am plecat de acolo.
Ești incredibil, Frank.
De fiecare dată când îl iau cu mine, îmi vine să dau bilețele pe care scrie "Îmi pare rău".
Pe ale mele scrie, "Nevastă de vânzare."
Telefonul nu sună.
Vreți să încetați? De aceea toată lumea crede că familia noastră e nebună.
E din cauza voastră. Și a lui Raymond.
Cum îndrăznești
să vorbești de familia noastră în fața unui musafir?
Îmi cer scuze pentru fiul meu.
Nu-ți cere scuze în numele meu.
Tu ai făcut cea mai mare gafă din toate.
Nu eu!
O,da? Dar cum a fost când l-ai arestat pe tipul ăla
care tot gesticula din mâini?
Și tu ai început să-i citești drepturile,
dar el gesticula într-una,
înnebunindu-te din ce în ce mai tare.
Nu încălca nicio lege,nu-i așa,Robert?
Nu.
Ce făcea?
Era surd.
La naiba.
Taxat pentru gafă!
O,Doamne, încă îmi mai amintesc.
Îmi pare atât de,de...
...rău.
Da...
Asta-i mai rău decât ce am făcut eu,nu-i așa,George?
Nu,nu e mai rău,pentru că cel puțin, el și-a cerut scuze
și a lăsat-o așa.
Tu faci lucrurile să devină și mai umilitoare, prin ceea ce faci.
De ce? Ce? Ce fac eu? Ce? George,ce?
Spui lucrurile acelea oribile,bietului Chris
și apoi spui exact aceleași lucruri, însuși omului cu pricina!
Și apoi îți inviți toată familia la...
...carnavalul gafelor.
Care-l tratează cu o după-amiaza de insulte.
Bine. În regulă...
Îmi pare rău.
George,am spus ceva prostește și îmi pare rău.
Îmi pare foarte,foarte rău.
E în ordine,omule.
Hai...hai s-o dăm uitării.
Vă rog?
Mulțumesc,George.
Ray,urcă și ajută-l pe Chris să-și găsească dispozitivul, pentru ca George să poată pleca de aici.
Dar mă gândeam la ceva,totuși.
Pentru că,poate...da.
Pare că am fost un pic insensibil.
Dar,de fapt,chestia aia, din timpul meciului de azi...
"Hei,poți să arunci cojile pe podea.
De aceea au angajat om de serviciu."
De fapt,enunțam o stare de fapt,nu?
Adică,e adevărat,nu-i așa?
E ca și cum... eu sunt cronicar sportiv,nu?
Așa că,data viitoare când faci curat
și copii sunt cu tine
și un eveniment sportiv are loc în preajma ta
și unul din copii tăi spune "Hei,ar trebui să scriu despre asta."
Atunci tu poți spune, "Nu,nu trebuie s-o faci.
De aceea îl plătesc pe cronicarul sportiv."
Vezi? E același lucru...
Cronicar sportiv,om de serviciu...
Custode.
Îmi pare foarte rău!
Chris!
Nu-l găsesc.
E în regulă, ți s-au îndreptat dinții suficient.
Sper că sunteți toți fericiți.
Uite,George,
George...
Vreau să-mi cer scuze ție și familiei tale.
Și nu pot decât să sper că micuții pot fi în continuare prieteni,
pentru că ăsta e cel mai important lucru,
chiar dacă părinții nu-și pot da seama cum facă lucrurile mai ușoare.
Aveți dreptate.
Mulțumesc.
Minunat.
Nu vreau decât ca băieții mei să fie prieteni cu toată lumea.
Cine știe?
Mâine ar putea veni acasă cu vreun băiat, al cărui tată lucrează în canalizare.
Nu...eu...
N-am vrut...
Îmi pare rău.
Debra!
L-am găsit...Era în acvariu.
Pune-l și hai să mergem.
Mulțumesc încă o dată pentru meci.
Bine.Mulțumesc.
Nu prea o să-i mai vedem vreodată.
Nu,cred că se va întoarce.
Și-a uitat cheile.
Mă simt oribil...
Pentru că un custode a văzut toată mizeria asta.
Cred că voi îndrepta eu lucrurile.
Hei.
Chris și tatăl lui sunt afară
și m-au rugat să le duc cheile.
Se pare că nu vrea să vină după ele.
Nu-l învinuiesc. A fost un coșmar.
Chiar așa?
A fost mama ta pe aici și a înrăutățit lucrurile, ca de obicei?
- madscorpio -